0146:1 Doncella robada que se finge muerta (í+estróf.) (ficha no.: 3655)
Versión de Molló (ay. Molló, p.j. Puigcerdà, comc. Ripollès, Girona, auton. Catalunya, España). Recitada por Joan Bosch i Cros (70a). Recogida en Sant Privat d`en Bas, Vall d`en Bas por Salvador Rebés y Isabel Ruiz, en dos ocasiones, 26/07/1982+31/10/1982 (Colec.: Rebés - Ruiz). Publicada en Rebés 1994, De Balada y Lírica, 2. 3er Coloquio internacional del romancero, nº 14, pp. 100-101. 037 hemist. Música registrada. |
I a Lion hi ha una dama, bonica n`és com el sol, | |
2 | n`hi ha tres xapitenes, tots tres li`n fan l`honor. |
Ai!, el més jolí de tots si la n`ha robadeta, | |
4 | la n`ha muntada amunt d`un xivall gris, |
l`ha portadeta a França, a la ciudad de París. | |
6 | I quan a París va ser, hostessa li`n diu: --Sila, |
diga`m, diga`m, la bel.la, sense mentir, | |
8 | si n`ets aquí per força o per a ton plesir.-- |
La bel.la li respongué, i amb un trencat molt satje: | |
10 | --No en som aquí per força, ni per mon plesir, |
que el xivall de mon pare m`hi ha portadeta aquí.-- | |
12 | Mentres n`estava sopant, n` arriba un xapitene: |
--Tingui, tingui, la bel.la, un bon apetit, | |
14 | que entre tres xapitenes té de passar la nit.-- |
Quan la bel.la sent això i en terra caigué muerta. | |
16 | sens poguer revenir. |
Fins al cap de los tres jorns, la bel.la ressuscita. | |
18 | --Tres jorns som fet jo muerta per l`honra conservar, |
tres més jo n`hi faria per poguer-la guardar.-- |
Variante: -4b sobre. Nota de los editores: -6b Segons l`informador, «Sila» vol dir «que l`anomena pel nom»(!). |