Pan-Hispanic Ballad Project
Total: 10
0299:6 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 8579)
Versión de Cataluña s. l. (España).
Documentada en o antes de 1882. Publicada en Milá y Fontanals 1882, nº 220A, pp. 185-186. 034 hemist. Música no registrada. |
|
|
Malalta n` está la Amelis, la filla del rey francés, |
2 |
ya la van á veure comtes, comtes y barons y reys. |
|
També hi va la seva mare [hi va] ab companyía d` ells: |
4 |
--Qu` es estat aixó, ma filla?, que vos malalta n` esteu. |
|
--Ay! el mal que yo tinch, mare, estona ha que me `l sabeu, |
6 |
metzines m` en haveu dades: mare, morta me veureu. |
|
--Confesseu, la meva filla y després combregareu, |
8 |
acabat de combregarne vos testament ne fareu: |
|
--Tres castells ne tinch á Fransa tots tres penso que son meus: |
10 |
lo primé lo deixo als pobres als pobres y als romeus, |
|
lo segon deixo á los frares qu` enterraran lo cos meu. |
12 |
Lo ters lo deixo á don Carlos qu` es querit y espos meu, |
|
la creu y las arracadas os deixo, Mare de Deu, |
14 |
tot l` or y tota la plata os deixo, Senyor Deu meu. |
|
--Y á mi, la meva filla, ¿y á mi que me deixeu? |
16 |
--A vos os deixo el manto, que poch os ho mereixeu, |
|
perque quant aneu á missa en vostra filla penseu.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Notas de Milà: -7b d. la c.; -8a --A. d. combregaria. - 14a Y t. l` o. y l. p. Título original: El testamento de Amelia.
|
Go Back
|
0299:7 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 8580)
Versión de Cataluña s. l. (España).
Documentada en o antes de 1882. Publicada en Milá y Fontanals 1882, nº 220B, p. 186. 036 hemist. Música no registrada. |
|
|
Malalta n` está la Amelis, la filla del rey francés, |
2 |
ya la van á visitarla grans comtes y cavallés; |
|
també hi va la seva mare com aquell que no hi sab res. |
4 |
--Qu` es estat aixó, ma filla?, que vos malalta n` esteu. |
|
--Ay! el mal que yo tinch, mare, prou penso que me `l sabeu. |
6 |
--Confesseu, la meva filla y després combregareu, |
|
acabat de combregarne vos testament ne fareu: |
8 |
--Tres castells ne tinch á Fransa tots tres penso que son meus: |
|
Testament que faré, mare, molt poch os alegrareu: |
10 |
set castells ne tinch á Fransa, tots ne son en poder meu: |
|
Dos ne deixo á n-els pobres als pobres y als romeus, |
12 |
dos ne deixo á las iglesias que son iglesias de Deu. |
|
Dos ne deixo á las germanas perque sé que las caseu; |
14 |
un ne deixo á mon germá perque n` es [lo] germá meu. |
|
El vestit de vellut negre deixo á la Mare de Deu. |
16 |
--Y á n-á mi que `m deixeu filla, á n-á mi res no `m deixeu? |
|
--A vos os deixo don Carlos don Carlos qu` es espós meu, |
18 |
Estimeulo com solíau y aymeulo com be l` aymeu.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Go Back
|
0299:8 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 8581)
Versión de Cataluña s. l. (España).
Documentada en o antes de 1882. Publicada en Milá y Fontanals 1882, nº 220C, p. 186. 033 hemist. Música no registrada. |
|
|
Malalta estay malalta la filla del rey francés, |
2 |
que dingú l` anava á veure ni damas ni cavallés. |
|
Un dia sa mare hi anava am donzellas trenta tres: |
4 |
--Qu` es estat aixó, ma filla?, que vos malalta n` esteu. |
|
--Ay! el mal que yo tinch, mare, estona ha que me `l sabeu, |
6 |
metzines m` en haveu dades: mare, morta me veureu. |
|
--Confesseu, la meva filla y després combregareu. |
8 |
--Las manillas y arracadas deixo á la Mare de Deu, |
|
La tovallola de seda la deixo á la Mare de Deu, |
10 |
set castells ne tinch á Fransa, tots ne son en poder meu: |
|
quatre ne deixo á Don Carlos á Don Carlos qu` es germá meu. |
12 |
Un ne deixo als pobres tots ne son en poder meu; |
|
dos ne deixo á los frares qu` enterraran lo cos meu, |
14 |
y á n-á vos os deixo el manto meu. |
|
--Y a-que mes m` en deixeu filla y a-que mes m`en deixeu? |
16 |
--Mare, os deixo los rosaris [que poch os ho mereixeu,] |
|
perque quant aneu á missa en vostra filla penseu.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Nota de Milà: -1 Malalta estay (!)
|
Go Back
|
0299:9 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 8582)
Versión de Cataluña s. l. (España).
Documentada en o antes de 1882. Publicada en Milá y Fontanals 1882, nº 220A1, pp. 186-187. 030 hemist. Música no registrada. |
|
|
L` Amelia está malalta que no hi ha mes remey, |
2 |
comtes la van á veure comtes, barons y reys |
|
(Tot lo meu cor s` en nua per un ram de clavells) |
|
Sa mare també hi anava, com qui no hi sabés res: |
4 |
--Filla, la meva filla, quin mal es el que tens? |
|
--Mare la meva mare, el meu mal ya `l sabeu. |
6 |
Metzinas m` han donadas per casá ab l` espós meu; |
|
metzinas m` han donadas mare, morta `m veureu. |
8 |
--Confesseuvos, ma filla, després combregareu, |
|
quant sereu combregada lo testament fareu. |
10 |
--Set castells tinch á Fransa tots son al manar meu: |
|
los tres los deixo als pobres, als pobres y als romeus, |
12 |
lo quart deixo á los frares per caritat de Deu |
|
y `ls altres á Don Carlos que n` es un germá meu. |
14 |
--Y á mi, la meva filla ¿á mi que `m deixareu? |
|
--A vos, la meva mare, encomano l` espós meu.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Nota de Milà: Hemestiquios de 7 sílabas.
|
Go Back
|
0299:10 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 8583)
Versión de Cataluña s. l. (España).
Documentada en o antes de 1882. Publicada en Milá y Fontanals 1882, nº 220C1, p. 187. 026 hemist. Música no registrada. |
|
|
La mare y la filla n` han renyit fortament; |
2 |
la filla `n cau malalta en discurs de poch temps |
|
| (Quant yo las veig tancadas las portas del castell | |
|
| el meu cor sempre flayra per un ram de clavells, | |
|
| per un ram de violas, rosas y pensaments). | |
|
També hi va la seva mare quant no hi ha mes remey: |
4 |
--Filla, la meva filla, quin mal ne será aqueix? |
|
--Mare, la meva mare, m` apar que be ho sabeu: |
6 |
metsinas m` aveu dadas morteta me voleu. |
|
--Filla, la meva filla, n`has de fé testament. |
8 |
--El testament, ay mare, yo vos l` a-iré dient: |
|
Set castells tinch dins Fransa tots son á comte meu: |
10 |
en dono tres á n-els pobres, quatre á n-el germá meu |
|
y el meu vestit de perlas á la Mare de Deu. |
12 |
--Filla, la meva filla, y á mi que `m deixareu? |
|
--Vos deixaré `ls rosaris nit y dia `ls passareu.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Go Back
|
0299:2 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 4515)
Versión de Riudeperes (ay. Calldetenes, p.j. Vic, comc. Osona, Barcelona, auton. Catalunya, España).
Recogida por Jacint Verdaguer, (Colec.: Verdaguer). Publicada en Massot i Muntaner 1999, 48 y Verdaguer - Rebés/GRFO 2002, nº 19, p. 47 (Materials de M. Aguiló-25-XVII, doc. 16). 036 hemist. Música registrada. |
|
|
Malalta està, malalta, la filla del rei francès, |
2 |
ningù no l`anava a veure sinó dames, cavallers. |
|
També hi anava sa mare com dona que no hi sap res. |
4 |
--Ai, filla, la meva filla, lo vostre mal quin mal és? |
|
--Ai, mare, la meva mare, lo meu mal prou lo sabeu, |
6 |
metzines m`haveu donades, penso que morta em voleu. |
|
--Ai, filla, la meva filla, confesseu i combregueu, |
8 |
després d`haver combregat, vostre testament fareu. |
|
--Testament, la meva mare, molt temps ha que l`en tinc fet: |
10 |
set castells en tinc a França, tots set al servei del rei, |
|
els quatre els deixo a don Carlos, a don Carlos, germà meu; |
12 |
los tres los deixo al palaci, pels pobres i pels romers. |
|
--Ai, filla, la meva filla, i an·a mi què em deixareu? |
14 |
--Ai, mare, la meva mare, jo us en deixo l`espòs meu. |
|
--Ai, filla, la meva filla, a on us enterrarem? |
16 |
--A Santa Maria santa, entre la pluja i la neu. |
|
--Ai, filla la meva filla, allà tota us podrireu. |
18 |
--Si em podreixo, que em podresca, l`animeta vaiga al cel.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Go Back
|
0299:3 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 4516)
Versión de Vilanova de Sau (ay. Vilanova de Sau, p.j. Vic, comc. Osona, Barcelona, auton. Catalunya, España).
Recitada por Lluís Codinacs. Recogida por Jaume Aiats, Ignasi Roviró, y Xavier Roviró, 08/06/1982 (Archivo: GRFO; Colec.: Arxiu GRFO; cinta: 205-B). Publicada en Verdaguer - Rebés/GRFO 2002, nº 19-A, p. 48 y GRFO CT 2002, corte 9. 036 hemist.
Música registrada.
|
|
|
I els Castells de Bons Aires i els moros me l`han pres, |
2 |
no m`han pres per riquesa ni tampoc per diners, |
|
Ai que el meu cor se`m nua per un ram de clavells, |
|
per un rani de violes, roses i pensaments! |
|
l`han pres per una dama, filla del rei francès. |
4 |
La dama es posa mala, no saben quin mal és, |
|
condes la`n van a veure condes i cavallers. |
6 |
També hi va la seu mare quan no hi ha més remei. |
|
--Filla, la meva filla, doncs quin mai serà aquest? |
8 |
--Mare, la meva mare, temps ha ho deveu saber, |
|
metzines me n`heu dades, penso que em matareu. |
10 |
--Filla, la meva filla, hauràs de fer testament. |
|
--Mare, la meva mare, ara me`n vaig a fe`l: |
12 |
set castells tinc a França, penso que tots són meus; |
|
quatre en deixaré a en Jaume, Jaume, don germà meu; |
14 |
tres la meva germana per quan la casareu. |
|
--Filla, la meva filla, i a mi què em deixareu? |
16 |
--I el magall i l`aixada per quan·t us morireu, |
|
per fer ne un sot ben fondo, mai més ne sortireu; |
18 |
i al baixar ne l`escala i el coll us hi trenqueu.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Nota de editor: -1a: entenem Castells de Bons Aires com a topònim.
Nota: Acompañado de otros hombres, Lluís canta el estribillo, Ai que el meu cor se`m nua / per un ram de clavells,// per un rani de violes, / roses i pensaments!// tras el segundo verso y de ahí en adelante, encadenando los versos (2-3, 3-4, 4-5, etc.), repiten el estribillo después de cada par de versos.
|
Go Back
|
0299:4 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 4517)
Versión de Sant Pere de Torelló (ay. Sant Pere de Torelló, p.j. Vic, comc. Osona, Barcelona, auton. Catalunya, España).
Recitada por Àngela Balart i Godaiol. Recogida por Jaume Aiats, Ignasi Roviró, y Xavier Roviró, 25/07/1989 (Archivo: GRFO; Colec.: Arxiu GRFO; cinta: 571-A). Publicada en Verdaguer - Rebés/GRFO 2002, nº 19-B, p. 49 y GRFO CT 2002, corte 11. 032 hemist.
Música registrada.
|
|
|
Amèlia està malalta, la filla del bon rei, |
2 |
comtes la`n van a veure, comtes i fills de reis. |
|
També hi va sa mare amb tot l`acompanyament. |
4 |
--Filla, la meva filla, bé em diràs lo què tens. |
|
--Mare, la meva mare, jo crec que bé ho sabeu: |
6 |
metzines me n`heu dades, i ara m`ho pregunteu? |
|
--Filla, la meva filla, si en vols fer testament? |
8 |
--Mare, la meva mare, jo ara l`estava fent: |
|
set castells tinc a França, jo en penso que en són meus; |
10 |
en deixo tres als pobres, i quatre als germans meus; |
|
el vestit d`or i plata el deixo a la Mare de Déu; |
12 |
la campana de plata la deixo al Fillet seu. |
|
--Filla, la meva filla, i a mi què em deixeu? |
14 |
--Mare, la meva mare, vos deixo l`espòs meu |
|
que us el tingueu en cambra, tothora que vulgueu, |
16 |
jo ja no us faré nosa quan l`amor us feu.-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Go Back
|
0299:5 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 4518)
Versión de L`Esquirol (ay. Vilanova de Sau, p.j. Vic, comc. Osona, Barcelona, auton. Catalunya, España).
Recitada por Josep Grous i Codina. Recogida por Jaume Aiats, Ignasi Roviró, y Xavier Roviró, 27/05/1989 (Archivo: GRFO; Colec.: Arxiu GRFO; cinta: 551-A). Publicada en Verdaguer - Rebés/GRFO 2002, nº 19-C, p. 50 y GRFO CT 2002, corte 10. 028 hemist.
Música registrada.
|
|
|
La mare i una filla renyiren promptament, |
2 |
la filla es posa mala, mala molt promptament, |
|
I ai que el meu cor se`m nua per un ram de clavelles |
|
per un ram de violes, roses i pensaments! |
|
ja en van a buscar el metge, el de la Seu d`Urgell. |
4 |
Ja hi va la seva mare, quan no hi ha més remei. |
|
--Filla, la meva filla, de quin mal us queixeu? |
6 |
--Mare, la meva mare, bé prou que bé ho sabeu, |
|
me n`heu dades metzines que em cremen el cor meu! |
8 |
--Filla, la meva filla, hauràs de fer testament. |
|
--Mare, la meva mare, i el testament ja és fet: |
10 |
set castells tinc en França, set a la Seu d`Urgell, |
|
en deixo set pels pobres, set per un germà meu; |
12 |
les robes i le joies, per la Mare de Déu. |
|
--Filla, la meva filla, i a mi què em deixareu? |
14 |
--Que al baixar-ne l`escala i el coll e·us hi trenqueu!-- |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Nota del editor: -9b: variant, testament en sóc fet.
|
Go Back
|
0299:1 Testament d`Amèlia (é-u) (ficha no.: 3651)
Versión de Roca de Palancà (ay. Vilallonga de Ter, p.j. Olot, ant. Puigcerdà, comc. Ripollès, Girona, auton. Catalunya, España).
Recitada por Dolors Begudà i Lluensí (84a). Recogida en Ral (ay. Sant Pau de Seguries) por Salvador Rebés y Isabel Ruiz, 19/09/1982 (Colec.: Rebés - Ruiz). Publicada en Rebés 1994, De Balada y Lírica, 2. 3er Coloquio internacional del romancero, nº 9, p. 97. 028 hemist. Música registrada. |
|
|
Si n`eren mare i filla, n`han renyit fortament, |
2 |
la filla cau malalta per causa d`aquell temps. |
|
Condes la van a veure, condes i altra gent, |
4 |
també hi va la seu mare quan no hi ha més consol. |
|
N`entra dintre el quarto, li diu: --Filia, què tens? |
6 |
--Ai, mare, la meva mare, em penso que bé ho sabeu, |
|
me n`heu donat metzines, a mi morta em voleu. |
8 |
Mare, la meva mare, res que no hi guanyareu: |
|
tinc set castells a França, em penso que tots són meus, |
10 |
en deixo tres pels pobres, quatre pels germans meus; |
|
els vestits i les joies a la Mare de Déu. |
12 |
--Ai, filla, la meva filla, i a mi què em deixeu? |
|
--Vós, perquè me`n sou mare, us deixaré l`espòs meu. |
14 |
Si fins ara el respallàveu, ara el pentinareu. |
| ![](images/lightyellow.jpg) |
Nota: Se grabó en masía "Begudà Vell".
|
Go Back
|
Back to Query Form